# 1905

## 1905. január

### Kosztolányi Dezső Csáthnak

Magántulajdon.

Bécs, 1905. január 13.

Kedves Józsi,

ma vettem levelezőlapodat. Tudatom veled, hogy gyanúd teljesen alaptalan: a háziasszony szívbajos, élet-halál közt lebegő gyönge néni, s zsarolásról [?] sohasem gondolkodik. „Eine sehr andächtige Christin.”119 S ha vesszük a dolgot, a postának van igaza. A Napot, melyet Budapesten megrendeltem, rendesen kapom egykrajcáros bélyeggel. Ez azonban csak a szerkesztőségek kiváltsága, mert csak a keresztszalagra rányomtatott hivatalos jelzés („bestellt”120) jogosítja fel a küldőt a bélyegjövedék e kedvezményére. Egyébként köszönöm szívességedet! De egyben felkérlek, szüntesd be A Nap küldését. Annál inkább juttasd el azonban hozzám a Jövendőt. (Lehetőleg még szombaton add fel!) Az érte járó pénzt alkalomadtán postautalványra teszem.

Valószínűleg írok hosszabban. De először te írj négyárkusos levelet.

Dezső

### Id. Brenner József és Brenner László Csáthnak

Magántulajdon.

Szabadka, 1905. január 21.

Kedves fiam!

Semmi különösebb okért, csak éppen, hogy egy kis hírt adjak hazulról neked, s mert még nem írtam, amióta elmentél, most itt az irodában ebéd után pipaszárral az asztalhoz ülök, s pár szót szólok neked.

A rendes kerékvágásban folyik életünk, s várjuk a választást; az előjelek azt ígérik, hogy 48121 győz. Piukovits is rosszul áll Kerényben.122

Mióta elmentél, csak Beethoven járja, sorra vettem a szonátákat, s most éppen a 23.-ig jutottam el. Anyikával is elölről kezdtük a szimfóniákat, s 6.-nál vagyunk.

Lacika itt settenkedik körülöttem, s papírt kér rajzolni, Dezső is készül. Etelka beteg volt, az influenzája csak most gyógyult meg.

A cikkeidet elküldöttük a lapnak.

Jó-e a cipőd? Milyen a lakásod?

Bella nénikét üdvözöld.

Mindnyájan csókolunk.

Apuska

Csókol

Csókola kis

Csókol„egér”123

### Brenner Dezső Csáthnak

Magántulajdon.

1905. I/21.

Kedves Bátyám!

A leveledet pénteken reggel kaptam meg. – Az apuska fölbontotta, mivel én még akkor iskolában voltam, s elvitte a cikkedet (még délelőtt) a Bácskai Hirlapnak.

A B[ácskai] H[irlap] január 15-i számában megjelent cikkedet124 itt küldöm! – Majd a 22-én megjelentet125 a legközelebbi levéllel küldöm!

Az apuska a korcsolyára vonatkozólag (amit te kértél) azt mondta, hogy neked se pénzed, se időd arra nincs (ti. a korcsolyázásra).

Nálunk (Szabadkán) nagyban folynak a korteskedések. – Amint tudod, az I. kerületben Mukits Simon (ellenzéki) lépett fel, s ez ellen Törley József (állítólag: párton kívüli, de nem igaz, mert kormánypárti) pesti pezsgőgyáros. – A II. kerületben Varga Károly (ellenzéki), s ez ellen Vojnits Sándor (kormánypárti) léptek föl.

Amint tudod, Gálffy György (id[ő]s[e]b[b]) Mukits embere volt, s most (tizenötezer) forintért eladta magát Törleynek, s így magára hárította (mindkettő, de különösen Gálfy) az ellenzékiek haragját.

Most lesik (Gálfyt) mindenütt, hogy agyonüssék – s meg is tennék, ha kimenne az utcára, csakhogy nem teszi.

Hogy sikerült a kollokvium? – remélem, jól!!!!!!

Az utóbbi mondatot hangoztatva, s azt általad megerősítve (várom)

ölel, csókol

Dr. Brenner Dezső

gyógyszerész

### Csáth Kosztolányi Dezsőnek

MTA KIK, Ms 4622/119.

[1905. január 22.]126

Remélem ugyan, hogy addig írsz nekem, de már most megírom, hogy: ha megnyered a Childe Haroldot, egy táviratot neked, egyet az édesanyádéknak rögtön menesztek. Ha nem: levélben számolok be mindenről, ámde csupán neked.

Erre azonban – nézetem szerint – nem lesz szükség.

Borzalmasan jól élünk most én és Sztrókay 127 ebben az istenáldotta, gyönyörű városban. Sok a nyárspolgáriasság benne, de elmondom, hogy folyjon a nyálad.

Eddig így ment:

Reggel 9 órakor fölébredés; fölkelés 10-re. Újságolvasás az egyetemi körben. 11-kor előadás. 12-kor ebéd. Délután politizálás Decsy Sándor közbenjöttével és kláber.128 Azután én festek sötétig, míg Sztrókás sakkozni megy a B. S. K. sakkversenyre, hol díjat fog nyerni (mégpedig Maróczy 129 után 3. vagy 4. lesz a gyerek). Sötét beálltával hegedülök vagy a tollammal a papiroson végzek belletrisztikai száraz … ást [!]. 6-kor elmegyek a Bella néniékhez, ahol az örvendetes politikai híreket tárgyaljuk, és szóval: örülünk.

…Apropos! Pista bácsit fölkérték Gödöllőre képviselőnek, ellenzékinek. Nem volt 10 000 forintja a választók szállítására (mert a kerület rém nagy), és csak ezért nem ment el. Megválasztása bizonyos volt. Milyen kár, ugye! Azután haza: megveszem A Napot. Elolvasom. 7–8[-ig] tanulás. Sztrókás megjő. A szoba meleg. Tea, vacsora. 11 felé lefeküvés [!].

Eddig így volt, mert az egész vonalon az előadások csak holnap lesznek.

Erről jut eszembe. Tisza tegnap biliárdozik a döglött szabadelvűség klubjában. Odamegy hozzá egy fizetett kőnyomatos szerkesztője:

– Mit írjak, kegyelmes uram!?

VI. István (keserű mosollyal):

– Írja! – Győzelem az egész vonalon. (És csinált egy pompás ziccert.)

Különben nagy élvezet most olvasni naponként Az Ujságot. – (Művészien fordítja a köpenyt.)

Ha a családi krónikát teljessé teszem azzal, hogy: Eötvöséknél szombaton este disznótor volt és

A leendő kis Irmának vagy Bélának a stafírungja fixum fertig! – Akkor elbúcsúzhatom tőled, gyermekem.

Ölellek,

J.

### Kosztolányi Dezső Csáthnak

MTA KIK, Ms 5785/160.

Levelezőlap: Herrn Joseph Brenner

Budapest, Reviczky tér I. szám III. em. 24. ajtó (Ungarn)

Pb.: Wien, 24. I. 05.

Kosztolányi, Lerchenfelderstrasse 65. I. 18.

Bécs, 1905. jan[uár] 23.

Kedves Józsi, megkaptam a leveledet s az operett-tervezetet. Ígérem, hogy még e héten elküldöm a kért szöveget, s ez tőlem áldozat lesz, mert most csakugyan nem vagyok hangolva a dalköltésre.130 – Végtelenül szomorú, kietlen, majdnem elviselhetetlennek mondható életet élek. Magam sem tudom, hogy bírtam ki eddig, s mint bírom ki majd végig… Erről jobb nem beszélni. – Nincs egy jó emberem, akivel szót válthassak; rendes irodalmi tevékenységemről teljesen le kell mondanom; rosszul kell táplálkoznom, vizsgára kell készülnöm halálos nyugtalanságban, a kollegámmali pénzért-veszekedés között. De ez nem minden: a legrettenetesebbet elhallgattam. – Kérlek tehát, ne hanyagolj el! Írj minden héten legalább egy levelet. Ezt tartsd be mindég, íme, rimánkodva kérlek, mert beteg, nagyon ideges vagyok. – A Jövendőt te valószínűleg veszed, s így azt hiszem, alig kerül 10 kr[ajcár]ba az elküldése. De kerülne bár annyiba is, rögtön küldd; a pénzt nyomban megkapod postautalványon. Leveledet s a lapot türelmetlenül várom.

### Csáth Decsy Józsefnek

PIM, V. 5948/6/1.

Budapest, 1905. jan[uár] 24.

Kedves Jóskám! A jéghidegre fagyott pimasz és korrupt városból, a teleplakátos Pestből (ámde meleg és külön bejáratú szobából) írok neked e pillanatban.

A színdarabunkra vonatkozólag elküldöm a megállapodásunk szerint leírt jelenetezést azokkal a jegyzetekkel, amiket kérlek, hogy végy tekintetbe a librettóírásnál, mely, amint tudom – vagy hiszem? (vagy hogy?) –, már készül a Topolya nagyközség főutcáján lévő dr. Decsy-féle irodában. – Fogj hozzá keményen, kedves kartárs úr!, hogy legyen miről gondolkozni nekem húsvét után és a nyáron.

Szorgalmasan járom az operettszínházakat. A két Hippolitot131 le fogjuk főzni, míg a Toscáról nem merem ugyanezt állítani.

Azt gondolom, hogy a mi dolgunkat nekünk teljesen önállóan és művészi szempontokból kell megoldani először, és csak azután rakni bele ötleteket kabinetalakokkal vagy – urambocsá! – kuplét.

Egyébként készülök a választásokra.132 Az a hír terjedt el e percben a városban, hogy Tisza a VI. kerületből lemond holnap, és a bukástól félve a Morzsányi kerületében lép föl. Megjegyzendő, hogy a VI. kerületre 600 000 koronát költött…

Megbocsáss ezekért az utált írásjelekért, de soha még annyira nem tiszteltem a kevés levelet író embereket, mint e pillanatban, mert nehezen megy most a levélírás, amint a törlésből látszik, és így nem is bír többé a beszélgetés közvetlenségével.

Abba is hagyom.

Ölellek, kérve, hogy te azért ez egyszer légy: ha nem is jó levélíró, de jó kartárs, és küldj írást a mi közös dolgunkról.

Szervusz,

Brenner Józsi

### Kosztolányi Dezső Csáthnak

PIM, V. 6050/19/4.

Bécs, 1905. jan[uár] 26. Kedves Józsi, a választások gyönyörű izgalmában, mely talán nálunk Bécsben hatalmasabb, mint nálatok, nem feledkeztem meg rólad és ígéretemről. Sok okot hozhatnék fel, hogy indokoljam, milyen nagy áldozatot követtem el, hogy az ideák (a plátóiak) honából leszálltam a sekélyes rímvilágba (pl. azt, hogy újabb időben valóságos politikai sznob lettem, aki a philosophiai órákat elszalasztotta, hogy az Abendblatt hasábjairól politikai csemegét böngésszen, vagy azt pl., hogy fűtetlen szobámban oly hideg van, hogy ezt a levelet is télikabátban és kesztyűben írom, s kollégám köhögése és specifikus osztrák náthájának kellemetlen zavarása majdnem lehetetlenné teszi az írást – a gondolkozást nem –, de mindezt nem teszem. Képzeld el a lelkiállapotomat, ha kijelentem, hogy a Ballator [!] óta nem írtam eredeti verset. Aztán képzeld el társtalanságomat, a mindennapos hízelgések és selyemkesztyűs finomkodások undok egymásutánját. Egy embert keresek, és nem találok. Olyan emberekhez kell dörgölődznöm, akikbe otthon a cipőm sarát se törölném, s olyanoknak kell kalapot emelnem, akiknek ott egyszerűen szemébe pöknék [!]. S ez, mint mondtam, nem minden.

Az önzetlenség s a dolgunkbani bizalom vezérelt, mikor leírtam a papírra az alábbi semmiségeket. Használd fel, ha lehet; ha nem, jobb időkben írok jobbakat. Talán otthon. De feltétlenül küldd el a zenéjét; majd eljátszatom Kastllal, s megmondom, mint tetszettek nekem és neki.

Legfontosabbat legutoljára hagytam. A kívánságomat, melyet a múltkor rimánkodva írtam meg egy levelezőlapon, most is elismétlem. Ne gondold, hogy egy pillanat idegességében fogalmazott. Komoly és szenvedéses napok tették szükségessé, hogy oly nagyon is őszinte legyek. Még egyszer kérlek tehát, legalább minden héten írj nekem: ha másról nem, irodalmi olvasmányaidról és az operettről. Vagy az egyetemi életről, az ismerőseimről és a barátaimról.

A Jövendőt küldd rendesen. Ezt mindenkoron türelmetlenül várom.

Újság gyanánt – és ez nagyon fontos – azt közölhetem veled, hogy febr[uár] 1-jétől kezdve máshol lakunk. Új címem: D. K. Josephstädterstrasse 16. No. II. Stiege I. Stock. Thür 22. Ezt jól vésd a fejedbe!

Dezső

Az írások itt következnek:

Az Alkonyathoz
Szivem szivéből szól a dal
S remegve a homályba hal.
Beléd te pompás, bús borongás,
Mely tört szivünknek álmot ad:
Elérhetetlen, röpke szellem,
Ó alkonyat!
Lassan teríted szerteszét
Az éj szagos, kék szőnyegét
S könyezve véded a kiégett,
Fáradt, beteg virágokat,
Te lengve tűnő, jószívű nő,
Ó alkonyat!
Lábújjhegyen jössz s vérezőn
Járkálsz a harmatos mezőn
S sötét hajadban olthatatlan
Lobban fel a fény újólag
S hull, hull a szikra árnyaidra,
Ó alkonyat!
Halkan kopogsz az ablakon
S kérded, miért nem alhatom.
S én felzokogva fátyolodba
Rejtem könyázott arcomat
S füledbe súgom, hogy mi bú nyom,
Ó alkonyat!
Átfogsz karoddal csendesen,
Lecsókolod égő szemem
Éjszínű fátylad csendbe rám csap (foszlik)
S a szenvedésem ellohad (is majd eloszlik)
S csókol, ölelget enyhe csended,
Ó alkonyat.
Más:
A húrba markol a szokott újj,
Aztán lecsügged a kezem.
Ha jő a szellemnépes éjjel
Lantom remegve szerelem
De tilt dalolni, énekelni
A szerelem, a szerelem…
Egykor remegve lángra szított
S az égbe száguldott velem.
Most vas-nehéz bilincs gyanánt csüng
Szárnyas dalomról szüntelen
S a porba húz le az egekből
A szerelem, a szerelem…

Eddig a dalok. A próza azonban, amint írtam, fontosabb. Sohasem feledkezz meg rólam, mert félek a megőrüléstől.

Áldozatot tettem neked; te is tégy nekem.

Ugye írni fogsz?

Kosztolányi Dezső

## 1905. február

### Kosztolányi Dezső Csáthnak

MTA KIK, Ms 5785/161.

Levelezőlap: Herrn Joseph Brenner stud. med.

Budapest, Reviczky tér I. sz. III. 24. ajtó (Ungarn)

Pb.: Wien, 1. 2. 05.

Kosztolányi, Lerchenfelderstrasse 65. I. 18.

Bécs, 1905. febr[uár] 1.

Kedves Józsi, szokásom szerint köszönéssel kezdem, panasszal folytatom, és kéréssel végezem. Köszönöm, hogy komolyan vetted a levelem, s elhitted sok jajgatásom komoly alapját; nagy dolog az, ha van olyan emberünk, aki minden körülmények közt hisz nekünk. A panasz az, hogy a Jövendő e héten érthetetlen okokból nem jött. Rögtön add postára. A kérés azonban a legfontosabb. Lóhalálában készülök a vizsgára. Tankönyvem azonban még nincs, s ezt csak Budapesten lehet beszerezni. Esedezem, járd be az összes antikváriumokat, s hajhászd föl Heinrich Gusztávnak német nyelvű irodalomtörténetét,133 melyet (pl. Pozsonyban) több helyen középiskolai tankönyvnek használnak. A megbízatás igen fontos és sürgős, valószínűleg már el is késtem a készüléssel. De épp ezért ne sajnálj semmi fáradságot. Ha nem lehetne megkapni régien – bár nagyon sajnálnám –, szerezd be újanta. A költségeket, miként a Don Juanértit, rögtön a csomag vétele után küldöm a Jövendődért járó összeggel együtt. Murray fordítását a napokban kapod meg. Febr[uár] 12-én légy jelen a Kisf[aludy] Társ[aság] ülésén.134

Dezső

Címem: Josephstadterstrasse 16. II. Stiege. I. Stock. 22. Thür. Batanccsal közöld adresszem.

### Csáth Id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/2.

Levelezőlap: Brenner dr. ügyvéd

Szabadka, Deák utca

Pb.: Budapest, 905. feb. 6.

Kedves Apám!

Most délután 3 óra van. A csomag ellenben nincsen itt. Dezső nem írta, hogyan külditek. Szeretem azonban hinni, hogy estére, mire hazajövök a boncolásból, itt leend.

Dezsőnek mondd meg, hogy a vonót megcsináltattam, 1,20 f[o]r[in]tba került. 40: a szőrözés; 60: a törés kijavítása.

Farsangkor öt napra hazamegyek, ha te is úgy akarod; ezért kérlek, gondolkodj jegyről.

Ami a többi dologra vonatkozik:

Teljesen egészséges vagyok. Az idő kiderült, s ez a szép város most csupa öröm. – Láttam a Nemzeti Szalont.135

Bella néniéknél voltam szóárén [!], hallottam Apponyit, Kossuthot, részt vettem a fáklyásmenetben136 – és tanultam –, ebben foglalható össze múlt heti „működésem”.

Kezeidet csókolja

Józsi

### Id. Brenner József, Brenner Józsefné Budanovits Ilona, Brenner Etelka Csáthnak

Magántulajdon.

Szabadka, 1905. február 12.

Leveleid nem jönnek többé oly rendesen, mint azelőtt. Minek tulajdoníthatom ezt? Annak-e, hogy jobb a sorod, s elfeledkezel rólunk, vagy annak, hogy ugyanazon sor mellett is kevesebbet gondolsz ránk? Még arról se kaptunk hírt, hogy a havi pénzedet megkaptad-e!

Ha farsangra hazajössz, annak örülünk, e célra küldök úti jegyet.

Születésed 18. évfordulóján köszöntünk s gondolunk rád. Maholnap férfi lész a fiziológia szerint, légy az etikai tekintetben is. Ezt kívánom. S adjon hozzá a sors egészséget és jó kedélyt, akkor az én örömem is meglész.

Hogy te is megülhesd napodat, postán küldöm a koronát apróságra. Ha több tellenék, többet küldenék.

Ma itt vannak Lacika és Etelka pajtásai vendégképp; lesz nagy játék.

Csókolunk mindnyájan, szerető

apád

Kedves Józsikám!

Az isten éltessen nagyon sokáig! Sok boldog születésnapot kívánok. Én egy kis honi süteménnyel akartalak meglepni, de Apuska jobbnak találta annak az árát elküldeni. Csinál magadnak rajta egy kis jó napot.

A farsangi viszontlátásra,

ölel, csók,

Anyika

Kedves Bátyám!

Születésnapodra a lehető legjobbakat kívánom. Minden óhajtásod teljesüljön. A viszontlátásig sokszor csókol, s minden jót kíván húgod,

Etelka

### Csáth Decsy Károlyné Klauser Antóniának

PIM, V. 5948/7/1.

Kedves Nagymama!

Ma – a születésed napján – első pillanatban nagy kedvem volt, hogy körülményes és hosszú írásban elmondjam mindazt, amit az ember el nem mond, és csak érez – de lemondtam róla. Sokkal igazabb, szebb és egyszerűbb, ha megmondom neked, hogy egészséget és boldogságot kívánok neked, hogy hálás vagyok azért a sok jóért, amit velem tettél, és hogy szeretlek: amint egy unoka (aki felnőtt nagyra – a bajusza is ütöget), és becsülni és értékelni tudja igazában a saját elmúlt gyerekkorát, tudja azt, hogy mit kell köszönnie egy nagyon jó – és most öreg asszonynak –, aki az ő hitetlen fejére csendes vasárnapdélutánokon áldást imádkozik.

Kezedet csókolja

Józsi unokád

B[uda]pest, 1905. II. 27.

## 1905. március

### Csáth Kosztolányi Dezsőnek

MTA KIK, Ms 4622/121.

[1905. március 7–14. között]137

Kedves öreg barátom!

A következő rettenetes dolgokat kérem tőled:

A Polügnotoszról 138 szóló egyetemi pályázat139 márc[ius] 31-én záródik le. 20-áig gyűjtöm az adatokat, s akkor kilenc nap alatt megírom.

Kérlek hát, amennyire teheted és szabad tenned egyéniséged részleges öngyilkossága nélkül, valamilyen könyvtárban nézz utána ennek a bácsinak a köv[etkező] könyvekben: Perrot de Chipiez Histoire de l’art Griece V. kötet, M. Paul Girard Peinture antique.140

Valami kivonatot, rövidet, de minden lényegest magába foglalót azután haladéktalanul küldj maximum 18-áig. Mert az anyagomat 18–20-án fogom rendezni.

Kérlek továbbá, hogy légy türelemmel, míg a Jövendőket küldhetem, semmi kiváló, sőt most érdekes sincs benne. Nem tudom, ismered-e a Figyelő című folyóiratot, a legmagasabb nívón áll az irodalma folyóiratok között, egészen a magyar géniusz141 szellemében szerkesztve. Szerk[eszti] Osvát Ernő, Sajó utca 5/a.

Jó lenne, ha ennél próbálkoznál. Addig is, hogy ne und magad, küldök neked egy számot belőle.

Tudósítalak továbbá, hogy a fináncok nem vesztették el a szimatot, ki kellett szúrnom a 4 korona 30 fillért, melyről itt küldöm mintául az egyik nyugtát. Jó stílusban tartott kis munka!!

A héten otthon voltam. És megnéztem háromszor a János vitézt,142 miután előzőleg Budapesten Fedáktól láttam. Ilyen magyar muzsikát Erkel óta senki se komponált. Ha te lejössz húsvétra, majd megnézzük együtt itt Pesten – ha adják még – (most 122-szer megy).

Az operettünk ügye sem mondható halandó állapotúnak. Az öreg143 nem dogozik abszolúte!!!

Írj már, fiam, mert én abbahagyom.

Ölellek

József

### Csáth Id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/3.

[1905. március 16.]144

Kedves Apuska!

Ma reggel kaptam a leveleteket. Tehát végre!

Megjegyzem, hogy két levelezőlapot küldtem már.

Kitűnő egészségnek örvendek. Az a kis kezdődő betegség, mely elutazásom előtti estén gyötört, régen visszafejlődött egy hercig gégekatarust145 hagyva hátra, amit inhalációval gyógyítok, s az én kedves doktorom: befecskendéssel. Erre vonatkozólag küldök egy receptet, melyet („minta érték nélkül”) lehetőleg gyorsan küldjetek fel nekem.

Tegnap este Janka néni kíséretét képezve voltam a Filharmóniai hangversenyen.

Hallottam Erkelnek beethoveni fényességű ünnepi nyitányát. Bartók Béla zseniális scherzóját, mely az új divat szerént egy apró kis gondolatból monumentális zenekari hatást hoz ki. Liszt Holtak táncát zongorára zenekarkísérettel. Ebben óriási sikere volt a fiatal, vézna Bartóknak, akinek a bő jellemzését majd nyomtatásban olvashatjátok.146 Én a Holtak táncában se melódiát, se hangfestést, se bizarr hangulatot, se temetőszagot nem találtam, csupán néhány furfangosan kikombinált futamot a Dies Iraenek a melódiája mellett, amely azonban kiváló gondossággal volt elrejtve a vonósok futamai mögé.

Aggházynak a gyászhangjai egy kis igényű, de világosan dolgozó művészember munkájaként üdítőleg hatottak.

Ez után az ismert kedves Volkmann f-dúr szerenád következett, mely talán a legszebb volt a programban.

A Berlioz Rákóczi-indulójával végre a nagydob is szóhoz jutott a cintányérral együtt.

Most a Polügnotosz-pályázatot kezdem majd írni, melyet 31-én nyújtok be.

A mellékelt cikket147 rögtön (azaz csak még ma este 6-ig) vigye el Dezső a B[ácskai] H[irlap]nak.

Ami a kolbászt illeti, minthogy a kalauz mostanában nem jő a szennyesért, és a vételen megtakarított pénzt a szállításra kéne adni, azt hiszem, itt fönn venni olcsóbb leend egészben véve.

Lacit és mindenkit ölelek, csókolok, a te kezeidet csókolva, jó apám,

Józsi

### Id. Brenner József Csáthnak

Magántulajdon.

Kedves fiam!

Igazad van, fiam, hogy szavakkal nem tudjuk soha azt kifejezni, amit érzünk az iránt, akit szeretünk; csak tettek képesek erre. Az a bánásmód, az az aggodalom, ami eltölt bennünket a szeretettnek a sorsa, jövője iránt, mutatja némileg érzelmünk fokát.

Meg vagyok győződve, hogy mi benned nem csalatkozhatunk; jó szívet adott a sors, annak tisztaságát, nemességét őrizd meg és ápold, s boldogulni fogsz, és szeretni fognak. Ezzel azután kellemessé lesz az életed, mert másoknak is jót akarsz. Egy kis idealizmust őrizz meg magadnak mindenkorra, s könnyebben fogod átküzdeni az élet nehéz harcait.

Az életet a sors nem örömre, hanem szenvedésre, küzdelemre adta.

Nem írtál, hogy megkaptad-e a küldött 8 koronát s a süteményt.

Egészségesek vagyunk, reméljük, Neked sincs bajod.

Csókol

szerető apád

1905. márc[ius] 24. [?]

### Csáth Id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/5.

[1905. március 31.]148

Kedves Apa!

Itt küldök egy vastag levelet, melynek a nagyobb, de nem lényeges tartalma a B[ácskai] H[irlap]é (még délig juttasd el – kérlek – hozzájok).

Anyikát nagyon kérem, hogy egy kávésdoboz kávét küldjön el Sztrókayékhoz; (most az én dobozom következik), és majd a Sztrókás fehérruhájával feljő a kávésdoboz is. (Vasárnap vagy hétfőn.)

Most gyönyörű az élet itten; az idő aranyos szép; sok kert, park tele zöld fűvel mindenütt ott van az utamban. (Az egészség természetesen kitűnő.)

Holnap az egyetemi zenekarral egy hangversenyen veszek részt.149

A pályázatomat beadtam. Május 13-án megtudjuk az eredményt.

Lacit ölelem, csókolom, valamint mindannyiatokat. 13-án vagy 14-én megyek haza.

Kézcsók

Józsi

## 1905. április

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/3.

Kedves Apám!

A pénzt, amit küldtél, hétfőn megkaptam. Szépen köszönöm. Most is, szokás szerint, beszámolok, hogy mint használtam föl a múlt havi pénzemet.

dr. Reinke: Anatomie150 6,80

(Ez a könyv a legjobb anatómia; a régi csonka magyar anatómiára ennyit fizettem rá.)

Lakás 20,00

Régi petróleum- és tejadósság 3,20

Az étkezésre költött összeg 26,00

Színház, tárlat, hangverseny 04,00

60,00

A hátramaradt 10 koronát a pályázat,151 a levelezés, kisebb orvosi könyvek (3 korona) és a névnapi ebédelések, húrok, festékek, az újra megindult szövettani gyakorlatokhoz vásárolt kellékek, jegyzetfüzetek, villamosutazások, vacsorázásokhoz való: spiritusz, cukor, citrom, és végre a házmesteri kapuilletékpénzek emésztették föl.

Volt hazafias kiadás is. Márc[ius] 15-én fehér nyakkendő (!) vásároltatott, s ugyane napon tartott hangversenyre a vonó beszőröztettetett.

Mostanában keményen nekifogtam a tanulásnak, mert év végén legalábbis három tárgyból szándékozom kollokválni.

Mostanában minden héten (már négy hét óta) járok egy bácsihoz, aki zenetanár és jó muzsikus.152 Vagy vonósnégyes van. Vagy csak mi ketten duózunk. Jól kísér, és kitűnő hegedűi vannak.

A kitűnő műegyetemi zenekarban is játszom.

Emellett sokat olvasok, talán még az O[rvostanhallgatók] S[egítő] E[gyesülete] anatómiai szövettani pályázatán részt veszek.153

Esténként ½ 7–½ 9[-ig] az Iparművészeti Múzeum nagyszerű világítású, fényesen berendezett könyvtárában olvasok vagy rajzolok.

A héten egy érdekes hangversenyen154 valék, melyről a mellékelt cikk155 is szól. Ezt a B[ácskai] H[irlap]nak küldöm vasárnapra.

Egyebeket illetőleg…

Teljesen egészséges vagyok.

Más hír, hogy 15-én otthagyjuk a lakást.

Özv. Sztrakáné e napon Szegedre utazik, s rokonainál fogja tölteni napjait. Az új lakásadónő a szobát nem adja ki nekünk, mert a szobaurait magával hozza.

Húsvétra a csomagjaimat Bella néniéknél fogom letétbe helyezni. Ezután pedig 1-[jé]re veszünk majd lakást valószínűleg az Üllői úton.

Itten csak másfél hónapig fogunk maradni.

Mindannyitokat ölel-csókol szerető fiad,

Józsi

B[uda]p[est], IV. 5.

A kávét megkaptuk. Köszönöm.

### Kosztolányi Dezső Csáthnak

Magántulajdon.

Szabadka, 1905. április 12.

Kedves Józsi,

esedezem, sürgősen menj el Kilián Frigyes Váci utcában levő üzletébe, s kérdezd meg, Jack London könyve, The Son of Wolf, melyet már két hete megrendeltem, két korona előleg ellenében, megérkezett-e, s ha nem, mikorra várható. Ha megjött, igazold magad, vedd át s hozd haza. Ha nem, tudakolj meg mindent. – Szabó B[atancs] István hazajön-e húsvétra? Jó lenne, ha felnéznél az öreghez, s megkérnéd, vegye már meg valahára (egy antikváriumban) Szinnyei Magyar mondattanát156 (középiskolai tankönyv), a Finn nyelvtant157 (régien, egy levizsgázottól), s a kőnyomatos fonetikát.158 – Mohácsi Jenő egy lelkesedéstől áradó levelet írt hozzám, olyanformát, hogy „olvastam költőtárs…”159, s küldött maga is gyönyörű verseket, melyeket majd közreadatok alkalomadtán. Egyébként várlak,

Kosztolányi Dezső

Az üzletben e levéllel igazold magad.

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/7.

[1905. április 26. után]160

Édes apám! Azokról a napokról, melyek óta itt vagyok a fővárosban, a következőkben számolok be.

Természetes, hogy a hazulról való elköltözésnek a keserűsége egy csomó igen kellemetlen percet szerzett nekem, melyeket ha végiggondolok, belátom, hogy mennyire haszontalan bánatra tékozoltam az időmet, és hogy ez nem volt más, mint a változás okozta kedélybeli zavarok, melyeknek a te hóbortos fiad átengedte magát. (Biz ennél okosabban is csinálhattam volna, és jövőre el is kerülöm.)

Miért mondom ezt neked, apám?

Mert te is hasonló természetű vagy, mint én (e tekintetben). A mi idegrendszerünk egyformán túlságosan érzékeny, s ha nem uralkodunk rajta, bajt okoz nekünk. Nem azt az uralkodást értem, amit a harag pillanataiban elkövet az ember, midőn ahelyett, hogy ütne, a kezét leereszti – hanem a külvilágból a mi kedélyünkbe bejutott benyomásoknak ökonomikus feldolgozását úgy, hogy a benyomásokat nem engedjük a mi idegeink útján megnagyítani, hanem a valódi értékére szállítjuk le ezeket a benyomásokat. Ha ezt nem tesszük, csúnyán megjárjuk. S mivel az ember okos lény, és szabad akarata van, megteheti ezt. Az ember akarata nem az őt alkotó sejtek munkájának összessége. Nemcsak egyfélét akarhatunk, hanem többfélét is, az akarat ily értelemben semmi szín alatt se determinált. Pl. az agyvelői ingerem rám parancsol, hogy köhögjek, de én nem akarok köhögni, és elfojtom a szükséges, test parancsolta (determinált) cselekvést, mert van akaratom, és azért is van akaratom. Most pedig ne hidd, apa, hogy ezt én mondom neked. Ezt nekem mondta ilyenformán az én kedves doktorom, a dr. Tóvölgyi. Aki kisütvén, hogy az orrüregemben nincs semmi baj, megtiltotta, hogy megfigyeljem magam, s ez alkalommal az idegességnek fönnebbi definícióját adta. És teljesen igaza volt, amint ezt te bizonyosan elismered.

De mondott mást is, ami téged is érdekelni fog:

„Azért pl. mindennemű idegességben szenvedő embernek azt kell ajánlanunk, hogy azokat az ingereket, melyek a megtámadott szervtől az agyvelőbe mennek, kellőleg redukálja, sőt azoknak értékelését egyáltalán kerülje. El kell tiltani az önmegfigyelést, melynek haszna, értelme nincs, de rengeteg kára igen. Ellenben a betegbe életenergiát kell öntenünk, s az ő betegségének ezzel azután vége is van. Ebből láthatja – kolléga úr –, hogy az idegesség nem más, mint egy hatalmas pápaszem-féle, mely mintegy be van iktatva az idegpályákba, s a benyomásokat nagyítja. De aki tudja, hogy ott a pápaszem, az öntudatából egy másik lencsét csinál, egy kicsinyítőt, mely azután redukálja a nagyítást, és természetes képet ad. Az idegességet evvel a kicsinyítő lencsével lehet csak gyógyítani.”

Azt hiszem, hogy jónak, szépnek és igaznak találod az én kedves doktor bácsimnak eme fejtegetéseit, s nemcsak érdekkel olvasod, hanem hasznodra is fordítod. Ezért írtam meg neked ezt, apám.

Egyebekre vonatkozólag. Bella néniék nagyon szívesen fogadtak. Két napig náluk voltam. Lakodalmat részletesen elő kellett adni az összes részletekkel. Ez az orgonázás bölcs elhallgatásával meg is történt.161

Azután, valami húsz lakás megtekintése és hozzávetőleges számítás szerint 100 emelet megmászása után találtam meg mostani lakásomat, melynek 22 forint egy hónapi ára. Drága, de szép. Liftes. Csendes, nagy; világos ablakai magasan fönn nyílnak a gyárváros apró műhelyei fölött. Nagy tömeg levegőt kapunk belőle.

Béláék 162 jól érzik magukat, s üdvözletet küldenek, a kis Laci163 gyönyörű gyerek. Legközelebb lerajzolom.

Most jut eszembe, hogy még egy dolgot kell írnom.

Dudika és Lujza néni szóltak ugyanis nekem arról, hogy Duda feljő Budapestre (talán) a fogait megcsináltatni, ami a nyári idő mián ajánlatos. Meghagyták, hogy Bella néninek ne említsem a dolgot úgy, mintha befejezett lenne a Pestre jövetel, már csak azért sem, mert Bella néni most gyógyult ki igen súlyos lefolyású garat-, nyelvcsap-, mandulagyulladásból, mely 39 fokos lázzal járt. (Bella néni szerencsésen kilábolt, és erősödik.) Én úgy említettem a dolgot, amint Lujza néni mondotta. Ő rögtön kérdezte, hogy jön-e a Duda, hozzá jön-e. És hogy mikor? Rögtön kijelentette, hogy szívesen látná őt, de eleve híni nem akarja, mert attól fél, hogy őkisasszonysága a szegedi emlékezetes fellépés után talán nem szívesen jőne hozzá. Egyúttal megkérdezte a fogorvosát, Madzsart – aki (bátran állítatni) Budapesten és Magyarországon a legelső fogász – a fogsorjavítás módjáról, előadva neki az esetet. A doktor kijelentette, hogy a dolog semmi szín alatt se tűr halasztást, mert a foggyökerek romlanak, s azt a mai technika pedig mindenáron meg akarja tartani. Éppen ezért nevetséges, és fenn nem állhat az, amit Mocar amerikai fogtechnikus mondott, hogy várni kell az ín[y] és a szájpadívek kifejlődését. Erre nincsen szükség, de hiba is lenne ezt tenni. A foggyökereket meg kell tartani, s beléjök új koronát srófolnak (mely azután nem mint hamis fog szerepel, hanem még – a nyomás közvetítése útján – érez is). Ezért mondd meg Lujza néninek ezt az egész dolgot, valamint azt az elvet is magyarázd meg – kérlek –, ami szerint a Duda fogsorát meg fogják javítani.

Ennyi írást még mindig megérdemel egy olyan dolog, melynek értékét egy jó és egy rossz fogsor közötti különbség nyújt, hozzáadva a következő különbséget is:

szép fogsor – csúf fogsor.

Ma megkezdtem a kollokviumokra való készülődést. Bizonyos, hogy jún[ius] 15-én már otthon leszek, ha nem hamarébb.

A kalap-ügyben holnap fogok eljárni.

Még egyszer kérlek, hogy gondold meg, amit a doktorom mondott, és használd a kicsinyítő lencsét. Én már használom: – eredménnyel.

Használnom kell, mert nekem is vannak nagyítóim, miként neked. Mert hiszen a fiad vagyok, apám.

Kezeidet csókolja, valamint anyikáét is; a gyerekeket mind

Józsi

Édes Lacikám!

Tisztel és csókol: Babi, Babaci és Laci. – Írj a Józsinak, aki csókol.

Szervusz.

## 1905. május

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/6.

Levelezőlap: Brenner József dr.

Szabadka

Pb.: Budapest, 1905. máj. 13.

Jó apa! A mai nap egy – mint mondják – érzékeny csalódást hozott nekem, amely csalódás ezzel az összeggel fejezhető ki: 105 korona. A Polügnotosz-pályázatot nem nyertem meg. Ennyi a tény.

Ellenben megkérlek, hogy ha lehet, a Dezsőt engedd fel Budapestre a diákokkal. Három nap mindössze az egész, az utazás 3 forintba kerül oda-vissza, s nálunk ellesz az ifiúr, úgyhogy a te kiadásod nem lesz több, mint 10 korona (maximum). A dolognak morális haszna is lesz a sunyi öcsre nézve, mert meglátja azt a küzdelmes, de gyönyörteli életet, mely a tudomány művelőinek jut, s talán iparkodni fog, hogy az érettségit lerakja. Hétfőn vagy kedden elmegyek Schefferhez óhajtásod szerént. A legújabb hírek alapján nem lehetetlen, hogy már 5-én otthon leendek. Az Egeret,164 Etelkét, a sunyi Dezsőt csókolom, neked és Anyikának pedig a kezét.

Ölel

Ölel Józsi fiad

B[uda]p[est], 1905. máj[us] 13.

## 1905. szeptember

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/8.

Levelezőlap: Tek. Dr. Brenner József ügyvéd úrnak

Szabadka, VI., Deák utca 5. I. 1.

Pb.: Budapest, 905. szept. 13.

B[uda]p[est], 1905. szept[ember] 13.

Kedves jó Apám!

Teljesen benne vagyok már a pesti életben és a munkában is. Fenomenális tág lakásunkban még a tanulás is jobban esik. Naponta 7 órakor kelek. Tus alá ugrok. Azután erősen letörülközöm, ágyba búvok, és rövidesen felöltözve megreggelizek. Tanulok 10-ig stb. Különös, hogy bár a címem emberi számítás szerint tegnap Szabadkán volt, se én, se Árpiék hazulról levelet nem kaptunk. (Tehát: IX., Ferenc körút 42. I. 9.) A lakásunkat 11-ig kifizettem. Vettem kalapot, keményet, angolt, elegánsat. 6 koronáért. – A tandíjat kifizettem. Ellenben hírlik, hogy az idén a kémiai díjat is előre kell lefizetni. Majd utánajárok, mert nem sürgős! – és ebben az ügyben még írok neked. Írjatok, édesapa, mert most még nagyon nehéz az otthon nélkülözése. Dezső tanuljon és olvasson. De főleg a latinon és a magyaron törje az eszét; mindent, amit olvas – mondd meg neki: – kivonatoljon!! Kezeidet csókolja, valamint anyikáét is,

József, a jó fiad

Dezső menjen el a B[ácskai] H[irlap]hoz, és mondja meg, hogy a jegyeket, ha még el nem küldték – expressz levélben küldjék.

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/7.

Pb.: Budapest, 905. szept. 14.

Kedves öregem!

Kérlek, még végezd el azt is, hogy a B[ácskai] H[irlap]tól már elkért cikkeken kívül még az 1905. szept[ember] 8-i számot is kérd el, és kivágva belőle a gimnáziumról szóló írásomat,165 a többivel együtt juttasd el. Többit azért mondom, mert ha jól emlékszem, meghagytam, hogy a nyomdában a Fischertől 166 kérd el az aug[usztus] 27-i számot (vezércikk),167 továbbá azt, amelyben Mukits Simon írt volt vezércikket a póttartalékos ügyről.168 – Innen is kivágva az enyéimet, egy levélben küldd el, jó fiú.169

Lacinak egész Pesten keressük a láncot.

Béláék azt állítják, hogy többször írtak már, és kérik a fényképeket. Tanulj, olvass. És írj (mindent). Ölel Brenner Jó[zsi]

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/9.

[1905. szeptember 16.]

Szept[ember] 16.

Édes Apuskám!

Éppen most vettem kézhez a csomagot. A cipőt rögtön felpróbáltam. Kitűnően illik, mintha ráöntötték volna. – Köszönöm továbbá a lepedőt és a pompás, nagyszerű törölközőt. Bizony úri mód nagyon ez a naponkénti fördőzés, de az ember az ilyesmibe egy-kettő beletalálja magát.

A beiratkozás simán folyt. Még élettanon is jó helyet sikerült kapnom; csak kémián nem jelentkeztem még, mert a legújabb módi szerint csak azt jegyzik elő laboratóriumi asztalhasználatra, aki a megfelelő díjat (az idén emelték föl) előre kifizeti. Hétfőre kérnék tehát 20-22 koronát, hogy itt is beiratkozhassam. (A pénzt mind a hármunk nevére címezd, hogy ha akármelyikünk otthon leend – átvehesse.) A díj ti. 30 korona, de 10 korona ún. fölöslegem van (minden emberi számítás szerint). – Bella néniék kitűnő egészségnek örvendenek, és most készülnek Egerbe szüretre, ahonnan, azt ígérték, küldeni fognak nekünk Pestre szőlőt. (Még nem utaztak el.)

Voltam az én kedves doktoromnál is, a dr. Tóvölgyinél. Azt mondotta, hogy a gégehurut semmi nyomot nem hagyott, s a tüdőm teljesen jó. – Említettem neki, hogy Irén fel fog jönni az orrpolipja kivételének mián. (Épp a múlt héten Ertl Józsin, Pista bácsiék ismerősének kisfián végezte dr. Tóvölgyi a hasonló orroperációt teljesen fájdalmatlanul.)

Ma este a lengyel diákok hangversenyére megyek.170

(Tegnap a T. Házba sajnos nem mehettem el, mert a B[ácskai] H[irlap] csak ma reggel küldte a jegyet.)

Már benne vagyok a tanulásban. Naponta két-három órát dolgozom tisztán anatómiát tanulva.

Az előadások holnapután kezdődnek, s a nagy munka is akkor.

Paula néniék kitűnően vannak, kivéve kis Jóskát, akinek tüdőhurutja volt, és a doktorok szerint veszedelmesen hajlamos tuberkulózisra.

A kis Lacinak szemgyulladása volt. Még most is rózsaszínek a szemhéjai; le is soványodott a kicsike, de meg is nőtt.

Scheffer d[okto]rhoz a jövő héten szándékozom vizitbe menni.

Az idő kedves és meleg, nyoma sincs a szélnek, hidegnek.

És a pacséri búcsú? Hogy sikerült. Laci hogyan van? (Írjon az öreg úr! „A láncot” egész Budapesten keressük neki.) Dezső nagy levelet írjon! Megjelent már a képezde elleni kirohanásom (?)?

Anyika és te kezeidet csókolja, mindannyitokat ölel

Józsi fiatok

(A pénz nem nagyon sürgős!)

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/8.

[1905. szeptember]

Kedves Dezső!

Mellékelt cikked csak akkor vidd el Braunnak, ha a képezdéről szólót már hozták a lapban. Ha ma sem jelent meg, úgy menj el érte, és kérd vissza!

Táblázatodat a családi ünnepekről és a szép leírásokat kisbrennerúrról 171 nagyon köszönöm.

Pájó172 ügyét köszöni Árpi.

Kreutzert173 lassan hegedüld, és magyaráztasd el a szöveget (az írott instrukciókat) apával.

A dolgozatodat jó előre készítsd el, és küldd fel nekem átnézés végett.

Küldjétek a ruhámat, nyakkendőmet, és azt, amit Dide át fog neked adni (s amit Dide számomra Jenő bácsitól fog kérni.) Ebben az ügyben tárgyalj Didével!!

10 db ½ g-os Aspirint is küldjetek!!

Mádinak fejezd ki hálámat és elismerésemet. A leányzó megtanul értelmesen stilizálni, ha így halad…

Még mindig boncolok! Szorgalmasan hallgatom a kurzusokat. Ma este… a Toscába megyünk… potyán!!!!!!!!!!!!!!!!!!

Így állanak az ügyek! Írjatok! Nemsokára küldöm a szennyest!

Ölel

Jóska

Mindenkit ölelek, csókolok.

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/10.

Budapest, 1905. szept[ember] 23.

Édes apám! Köszönöm a pénzt. Ma reggel kaptam meg abban a pillanatban, amikor arról gondolkodtam, hogy milyen menü telik ki 10 fillérből. Ti. a fölösleges 10 koronám mellé Pista bácsitól még kértem 20-at kölcsön, és beiratkoztam kémiai gyakorlatra. – Addig ti. nem eresztik az embert az experimentálószekrényhez. – Már kétszer valék ott, és nagy gyönyörűséggel haladok előre a kémiai analízis rejtelmeibe. – Egyébként teljesen egészséges vagyok, és pompás kedvem van, amit a komisz idő (amilyet te krumpliból szoktál magadnak faragni) hasztalan igyekszik elrontani.

Az egyetemen – talán érdekel – sok dolgom van. 9–10[-ig] Tájanatómiát, 10–11[-ig] Élettant hallgatok. Azután minden negyedik héten Élettani gyakorlaton is vagyok 11–1-ig naponta. Majd 2–3 óráig Kémiai analízis hallgatása következik (dr. Winkler adja elő, egy bámulatosan zseniális ember, és előkelő pedagógiai talentum), mely után kedden és pénteken (minden héten) a laboratóriumi asztal mellett dolgozom 3–7-ig. Ezenkívül szombaton és vasárnap 11–1-ig Embriológiát meg Kórszövettant hallgatok, míg később minden szabad délutánomat elfoglalja a meginduló boncolás. Ennyi dolog mellett teljes pass[z]ióval mászok bele a tanulásba, mert minden, amit tanulok, gyönyörű; de azért is, mert az év végén ott a szigorlat, az első, a legnehezebb.

Már megmondtad, hogy ne számoljak be a pénzzel neked, mégis szeretném, hogy tekintsd át a következő kimutatást. (+140 korona) Utazás 3 K[orona]. Poggyász K[orona] 3,50 (Pest és Szabadka). Lakás 22,0. Kémiai gyakorlatra 10,0. Tandíj 76,0. Bélyeg indexbe, levelezés 2,0. Házi szükségletek 3,0. Nyakkendők 1,20. A doktoromnak, dr. Tóvölgyinek festett kép kerete: 2,80. Étkezés: 10 korona. Villamosra 0,70. Hangverseny 1,80. Jegyzetfüzetek, sok ceruza, levélpapiros: 2,00. Újság, borravalók, iratkozási költségek: származási lap, tanrend, egyebek 2,00. Összesen 140 korona.

Ma délután elmegyek Schefferhez vizitbe (nyugalom okáért megmondom, hogy komoly szándékom fekete ruhát húzni), és megköszönöm neki a jogorvosságát, melyben az én ügyemet részentette [!].

Holnap utaznak Pista bácsiék Egerbe a szüretre.

Béláék 174 és Jenő bácsiék175 jól vannak, a kis Lackó176 remek kölyök, és rengeteg sokat zabál, ami Szemere Árpád szerint az anyai hiúság egyenes következménye, ki a gyereket tömi, hogy azután mesélhesse, hogy mi mindent eszik az ő kicsije.

Még szeretnék mondani neked valamit, édesapám! Egyszerűen, röviden, amennyire lehet. Azt, hogy mennyire köszönöm neked azt a gondoskodást, mellyel szegény ember létedre a te magabíró fiadat taníttatod, akinek kötelessége volna az ennivalót magának keresni. Azt, hogy mennyire köszönöm neked azt a munkát, amellyel a nekem való pénzt megszerzed, azt a gondot, amelyet értem vettél a vállaidra, azt a meleg szeretetet, amelyet a távolból is nekem adsz. Mondhatja nekem akármilyen természettudomány, hogy ez a szülői szociális kötelesség a gyermek iránt, az anyaszervezet kötelessége a létrehozott új egyének iránt, azt mondom magamban rá: nem, az én apám munkáját, szeretetét, gondját meghálálni nem tudom, mert az nem kötelesség, de ajándék.

Tudja az isten, miért kívánkozott ki ez belőlem.

Azt hiszem, nem sikerült jól megírni, de tudom, hogy te így is megérted.

Kezeidet csókolja, ölel

jó fiad, József

### Csáth Brenner Józsefné Budanovits Ilonának

PIM, V. 5948/3/1.

Levelezőlap: Őnagysága Dr. Brenner Józsefné úrasszonynak

Szabadka, VI. Deák utca 5. I. 1.

Pb.: Budapest, [1]905. szept[ember] 25.

Édes anyika!

Ahogy este fél 8 órakor a kémiai gyakorlatokban elfáradva hazaértem, ott találtam „a csomagot”, mely dicső volt és remek. Azaz még nem volt – van. Amikor kibontottam, a zöldpaprikák úgy vigyorogtak rám vastag golyhó testükkel, hogy hangosan kellett kacagnom. És szét maradt húzva a szám mindaddig, míg az első falat nagyszerű karmanádli177 a számba nem vándorolt. De ekkor azután enni kezdtem. (Kezdtünk ti. én és Árpi – mert Dide semmit se eszik, mivel tegnap és tegnapelőtt kutyául volt a gyomrára.) Mondanom se kell, hogy rövid, de rögös pályámon már sok diós tésztát fogyasztottam, de ilyent még nem. Mondhatom, hogy ilyen méltánylásra, amilyenben nálam e kitűnő tészták részesülnek – a legöregebb Diósok se emlékeznek. Mert nem emlékezhetnek. Nemkülönben köszönöm a zsebkendőket. Kezeidet csókolja, mind[annyitokat] ölel, csókol

József fiad

### Csáth Id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/11.

Levelezőlap: Tekintetes Dr. Brenner József ügyvéd úrnak

Szabadka, VI., Deák utca 5. I. 1.

Pb.: Budapest, 905. sep. 28.

B[uda]pest, szept[ember] 28.

Édes Apa! Ma voltam Scheffer d[okto]rnál vizitbe. Megnéztem a többek között a remák [!] Erbahr-féle178 zongoráját. Mondhatom, hogy ilyen hangú zongorát rég nem hallottam. Mesélte nekem Scheffer, hogy most szeretne még egy zongorát venni, és fáj a szíve, hogy nem veheti meg, mert egy remek Schreitkopfer – vagy Schreitdorfer-féle zongorát volna alkalma kapni kéz alatt 450-430 forintért. Hangversenyzongorát, egészen újat. – Mondtam, hogy te nemsokára akarsz venni egy zongorát – rögtön megforgatva elmémben, hogy hiba lenne valami nagyszerű alkalmat elszalasztani (ha ti. az alkalom maga is nagyszerű) –, és hogy lehetne-e ezt a zongorát látni. Azt felelte, hogy majd megtudja, és holnap nekem megtelefonálja, valamint azt is, ami kérdés, hogy eladó-e. Én a gyár nevét még sohase hallottam, ő azt mondja, hogy Érard-179 és Bösendorfer-féle180 gyártmányokkal egyenrangú. – Holnap megírom, hogy még eladó-e; tisztán azért, hogy ha esetleg most vennél, el ne szalasszuk az alkalmat. Ha a zongorát viszik, okvetlenül írjátok meg, mert valamit írni is akarok erről.181

Kezeidet csók[olja]

Józsi

### Id. Brenner József Csáthnak

Magántulajdon.

Szabadka, 1905. szeptember hó 28-án este

Kedves fiam!

A mai postával küldöm a havi pénzed, hogy ne kerülj zavarba; inkább egy nappal előbb, mint kettővel később; gondolom, nem haragszol meg érte…

Örömmel látom leveledből, hogy kedvvel tanulod a mesterségedet, enélkül nem sokat érne az egész. Most ne is lebegjen szemed előtt egyéb, mint ez az egy cél. Majd ha ezzel kész leszel, s nem kell már a diplomáért küzdeni, akkor jut bőven egyébre is idő. Most még csak nagyon csínján kell azzal az egyébbel foglalkoznod, nehogy a fő cél szenvedjen miatta. Azt sem szabad elfelejtened, hogy neked a lehető rövid idő alatt kell végezned, nehogy fölösleges esztendőket tölts fönn, amit nemigen bírna ki a bugyellárisunk. Meg is vagyok én abban nyugodva, hogy te lelkiismeretesen osztod be az idődet.

Jól tetted, hogy dr. Scheffernek megköszönted közbenjárását; az elismerés és ennek kifejezése csak annak válik hasznára, aki adja. Ebből az esetből különben remélem, tanultál. Ahol csak lehet, ki kell térni a veszett kutyának; csupán ha becsületünk (de az igazi, nem az ún. „gavallérbecsület”) van megtámadva, akkor álljunk a sarkunkra. Legfőképpen pedig azt nézzük meg, hogy kivel állunk szóba, mert még összekülönbözésre se minden ember méltó, legkevésbé azok, akik utaznak a megcsodáltatásra, hogy milyen gentelmanek [!]!

Ebben a szomorú politikai időben182 ne végy részt a tüntetésekben, mert nem az dönti el az ország sorsát. Már azért sem érdemes a fővárosban részt venni az utca mozgalmában, mert ott nagyon sok hitvány egzisztenciával kell összekeveredned, akik bepiszkolják az embert, nem szólva a dolog veszedelmes voltáról, s arról, hogy az egész céltalan is.

Ma elvitték a zongorát. Abból a szempontból, hogy nem lesz most már semmi dolgom azokkal, akiktől kénytelen voltam elválni, örülök a dolognak. De mikor elvitték, egy kissé nehezemre esett, mint mikor egy régi, igazán meghitt barátjától válik el az ember, aki jóban-rosszban vigasztalója, fölvidítója volt; meg az a tudat, hogy én szereztem! Most, hogy már nem látom, könnyebben veszem a dolgot. Talán majd lesz másik.

Itthon jól vagyunk mindnyájan. Grószi ma szüretelt. Holnap, pénteken, főzzük a szilvalekvárt!!! kint a nagymamánál, ott is ebédelünk.

Szombaton délután Topolyára megyünk Eötvösékhez,183 este pedig haza, ha ugyan addig valami baj nem esik megint.

Ezt a levelet most este, vacsora után kivisszük a vasúti postára, hátha elviszik még ma, hogy holnap megkapjad.

Csókolunk,

Apád

A pénzt tehát nem ma, hanem csak holnap adom fel, s úgy csak szombaton kapod meg.

A fiúkat köszöntsd nevünkben.

### Csáth Brenner Lászlónak

PIM, V. 5948/4/2.

Képeslap (népviseletbe öltözött alak): Tekintetes Brenner Lacika kisfiúnak

Szabadka, VI. Deák utca 5. I. em.

Pb.: 905. szept. 30.

Édes Lacám, jársz-e már iskolába, tudsz-e már szépen sorba írni, és jó vagy-e, ki a legjobb pajtásod, kikaptál-e már az iskolában?? Írd meg, édes kisbátyám! Mondd meg az apuskának, hogy a pénzt megkaptam, és nagyon szépen köszönöm. Dezsőnek pedig, hogy: jó[l] tette, hogy megírta nekem a zongora elvitelét (arról a dologról cikket fogok írni). Azt is írd meg, Lacám, hogy tetszik-e neked ez a szép kis kövér lány a képen.

Csókol

Józsi bácsa

## 1905. október

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/12.

Levelezőlap: Tekintetes Brenner Dezső ötödik gimnazista úr [!]

Szabadkán, VI., Deák utca 5. I. 1.

Pb.: Budapest, [1]905. okt[óber] 1.

Édes apám! A zongora ügyéről írtam egy sikerült cikket [a] B[ácskai] H[irlap]ba.184

Mondanom se kell, hogy teljesen tudatában voltam, hogy ezt az ügyet milyen finoman kell kezelni, nehogy ízléstelenség – bármilyen csekély is – történjék. A dolog pointje185 a zongoraklaviatúra összetörésén van. Ezt a tényt Dezső leveléből tudom, és úgy állapítottam rá, hogy nem lényeges, vajon szóbeszéd-e, vagy a leghatározottabban megállapított tény-e??

Ennyit erről. Most Gaizleréknél írom a levelet. A család háromnegyed része már elmerült Morfeusz186 tengerébe. 3 óra. Az idő hideg. – Olyan ragadós, komisz reumahűvösség!! Köszönöm a pénzt. Ebben a hóban valószínű, sőt bizonyos, hogy néhány írásomat majd értékesíteni fogom tudni.

Csók[ol] mind[annyitokat]

József

### Csáth id. Brenner Józsefnek és Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5940/1/13; PIM, V. 5944/37.

[1905. október 5. előtt]187

Édes jó apám! A múlt zongoráját – a Blüthnert – letárgyaltuk et de mortuis nihil! (Nisi bene mellőzésével.)188

Ellenben a jövő zongorájának ügye van most napirenden, melyre vonatkozólag én egyszer már küldtem neked tudósítást, de amelyre vonatkozólag semmi választ nem kaptam. Az a rövid hír, amit küldtem – valószínűleg nem emlékszel rá –, arról szólt vala, hogy Scheffer nekem elmesélte, hogy egy „közönséges bútorkereskedésben nagyszerű Schweikoffer-zongorát189 [!] fedezett föl, amelyet potom áron meg lehet kapni”. – A bútorkereskedő egy nagy lakásberendezéssel együtt vette – és Scheffer szerint halvány dunctja [!] sincsen a zongora értékéről. – Ez a jeles zongora ugyanis 700-800 forintot ér – mondja Scheffer –, és 400-ért kapható. Egészen új. – Stutzflügel (?).190 – Én részben, hogy egy esetleg nagyszerű vásár lehetőségét el ne szalasszam, tovább érdeklődtem a dolog iránt. Megkérdeztem, hogy mikor lehetne látni?

Scheffer ma meghívott feketekávéra, bemutatott a feleségének, és elvezetett oda azután (Újvilág utca). Egy nem elegáns bútorkereskedés, de sok vevő benne. Gyönyörű és drága műtárgyak, szőnyegek. Fiatal jegyesek, mamák, tanácskozás, alkudozás. Játszottam a hangszeren, játszott Scheffer is. Megnéztük kívül-belül. Egészen modern szerkezet, amerikai húrozás. Könnyű billentyűjárás. Szép unakorda.191 Természetesen a Blüthnerrel nem vetekedhetik, mert végre is az értéke felényi, az ára pedig negyedrésznyi. De mondhatom, nekem a hangja nagyon tetszett. Szép basszus. Jó középregiszter. Csengő felső. A hangszer színe világosbarna. Inkább rövid, mint hosszú. (Körülbelül olyan méretű, mint Decsyéké.) (Erős hang.)

Scheffer már az első látogatáson említette, hogy volna egy zongora – mikor az Ehrbarját mutatta –, amelyet megvenne, ha volna helye – mert olyan kitűnő, és olcsón kapható. (Megjegyzendő, hogy ezt azelőtt mondta, mielőtt a Blüthner ügye szóba került volna.) Továbbá sajnálkozott, hogy egy ismerősének a múlt héten vett zongorát, és akkor még nem akadt erre, mert akkor ezt vette volna meg.

Most is mondja (ez a zsidó benne), hogy ha akárki megveszi és hazaviszi, otthon bátran mondhatja: hogy 800 forintért vette.192 Tényleg, a zongora új és szép hangú. Én nem ismerem a Schweikoffer [!] gyártmányokat, te bizonyosan körülbelül tudni fogod, mit tarts felőle az én és Scheffer véleményem [!] után.

Annyit azonban bizonyosan megér az egész dolog, hogy ha lehet, 4 forintért följere Pestre, és megnéznéd. (Azt hiszem ti., hogy 4 f[o]r[in]tot megér az a lehetőség, hogy esetleg jó vásárt csinálj. Mert zongora előbb-utóbb csak kell?)

(N[ota] b[ene]. Minél hamarabb volna óhajtandó a fölutazás, mert félő, hogy valami kóbor muzsikus felvilágosítja a bútorkereskedőt, avagy valamelyes házaspár elcsípi a jutányos zeneszerszámot.)

Ragadós eső esik künn. – ¾ 5 van, és már sötétedik.193 De ez a makacs, fiatal és jókedvű főváros nem törődik mindezzel, az utcákon folytonos zaj, az emberek rohannak, a villamosok csengetnek, s a szép asszonyok a körutakon sétára indulnak.

N[ota] b[ene]. Ha ezt a jelt [!] látjátok az írásaimban,194 annyit jelent, mint: új bekezdés. Újságírószokás, meg hogy kevesebb papiros fogyjon.

Ha feljönnél Pestre, apa, természetesen nálunk alhatnál. Van helyünk temérdek, és ágyruhánk is, amennyi kell.

A zongorára vonatkozólag – kérlek – postafordultával írj. (Mellékelt levél195 Dezsőnek szól.)

Kezeidet csókolja

Józsi

Édes öccse! Tettet!!

Nagyon okos dolog tőled, hogy hallgatsz a tanácsaimra. Okos, mert én egyszerűen azt tanácsolom: hogy mindenben (így pl. a levélírásban is) valami művésziességet keressünk, és erre igyekezzünk. Ez pedig semmi egyéb, mint az észszerűség, az okosság, a meggondolás, amelyre, ha hallgatunk, készen kapjuk a művésziességet, a természetességet. Például – mert példa nélkül fenéket se ér a dolog – ha egy eseményt mondasz el, és pl. tíz sorban akarod elmondani, akkor csak a legfontosabbat választod ki belőle, s a többit elhagyod. Máskor meg, ha hosszabb a tered, csak arról beszélsz hosszan, ami téged különösen érdekel, vagy ami iránt az olvasóban különösebb érdeklődést akarsz kelteni. – Ez az összes művészeteknek az egész titka. De ez a titka egyúttal annak, hogy mindent helyesen tudjunk meggondolni. Ezért ha leveleinket átolvassuk, és pl. azt látjuk, hogy abból a szempontból, mondjuk, az egyik bekezdés utolsó mondata jobban szolgálja a célunkat, ha egy új bekezdés első mondataként szerepel, habozás nélkül föl kell ismernünk a dolgot, és a mondatunk helyét meg kell javítanunk. – S ezért tartom fontosnak, hogy a Reclust196 olvasd, s a tartalmát szépen kivonatold. A tudományos anyagot ugyanis könnyebb kezelni, mint pl. a szépirodalmit. A fizikából pl. a tömeg és súly viszonyáról szóló fejezetet könnyebb jól elmondani írásban, mint a Szondi két apródját.197 Az első esetben ugyanis okvetlenül észre kell vennünk, hogy hibás az előadásunk – mihelyst valami lényegest kihagytunk, vagy nem fejtettünk ki eléggé.

Ezért adtam neked a Reclus könyvét, mely tudományos könyv, s amelyet nagy gonddal kivonatolj. Törd a fejed, hogy ezt vagy azt a részt hogy írd meg. Javíts rajta. Így bizonyosan meg lehet szerezni a jó stílust, a találékonyságot, a kifejezőképességet, amely nélkül az ember csak fél ember.198 Ezt sokan keserűen tapasztalják.

Írj valamit nekem. Ezenkívül olvasd el Jókai Mór Sárga rózsáját, és a kivonatát legkésőbb tíz nap alatt küldd el. (Egy kutyanyelven.)

Mondd meg Apának, hogy a kis Lányi Ernő elvitte Miskolcra a dalaimat megmutatni az apjának. (Egyébként okt[óber] közepén ők is a miskolci dalárokkal együtt Pesten lesznek.)

Ölel

Józsi

Lacinak 20 puszi. Anyika kezeit csók[olom]. És Mádi képit.

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/9.

Levelezőlap: Brenner Dezső gimnáziumi tanuló úrnak

Szabadka, Deák utca

Pb.: 905. okt. 5.

Kedves Dezsőm! Apának írtam egy Schweikoffer-zongoráról [!] és egyebekről. De erre vonatkozólag nem írt nekem. Mintha leveleimnek erre vonatkozó részeit abszolúte nem is olvasta volna. (Vagy tán nem is olvasta?) Kérlek, kérdezd meg őt e felől a dolog felől, és írd meg nekem, hogy mit mondott. Azt-e, hogy igen, azt-e, hogy nem. Szó lehet-e róla, vagy nem. Mit szól az ügyhöz általában? – És végül mindezt írd meg nekem. Laci írjon már! Dolgozik az ifijúr? Hogy van? És te? Ölel mind[annyitokat]

József

### Csáth, Brenner Dezső és ifj. Kosztolányi Árpád Decsy Józsefnek

Magántulajdon.

Képeslap: Nagyságos Decsy József dr. ügyvéd úrnak

Topolya

Pb.: Budapest, 905. okt. 7.

Üdvözlünk és kérünk, hogy a Deke krónikás énekét elküldeni ne terheltessék.

Dezső

József

Árpi

Ferenc körút 42. I. 9.

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/10.

Levelezőlap: Tekintetes és vitézlő közép- és alsólövői Brenner Dezső Lojzika, Mária, Leopold gimnáziumi diák nemzetes úrnak

Szabadka, IV. Deák utca 5. I. 1.

Pb.: 905. okt. 9.

Jó Dezső öccse! Nagyon helyes dolog, hogy a leveleidben megírod az otthoni állapotokat abban a pillanatban, amikor a levél kel, az időpont megjelölésével egyetemben. Én ti. fejembe vettem, hogy tebelőled is csinálok újságíróinast, amilyen én voltam, s aki föl is szabadulhat legénnyé. – Csak kivonatold szorgalmasan Reclust, jól és meggondolva, s egyebet erre vonatkozólag ne csinálj, pl. ne is próbáld meg, hogy egy elbeszéléstémát kidolgozz. Nem sikerülhet! Olvass és kivonatolj.

Azt hiszem, hogy a csomagomat ma külditek el. Kérek bele – ha lehet – egy kis szárazkolbászt. – (Mi már télikabátban járunk és téli ruhában.) – Scheffer d[okto]rral tudattam, hogy apa nem veszi meg a zongorát, mert nagy alakú hangversenyzongorát szándékozik venni; punktum. Laci – írjátok, hogy szépen ír már. Írjon levelet, hosszút, a kutyateremtettét. Megkapta-e a láncot? – Mi a baja B[udanovits] Nagymamának? – Mit csinál Sándor, hol tanít és hogy él? – Hogy van Lajos? – Mandival mi van? – Irén jő Pestre az orra mián? – Majláth úr hogy van; tiszteltetem kedves nejével együtt, legközelebb írok neki – mondd meg!? – A gimnáziumban mi van, és mi volt okt[óber] 6-án a képezdében?? – Hogy van D[ecsy] Nagymama, Grószi?? – Mit tudtok Táti utolsó napjairól, óráiról, perceiről? – Sárga rózsát el ne feledd! – Minden kérdésre felelj!! Csók[ol] mind[annyitokat], ölel József bátyád. Szervusz.

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/11.

Levelezőlap: Brenner Dezső Mária gimnazista úrnak

Szabadka, IV. Deák utca 5. I. 1.

Pb.: 905. okt. 10.

Kedves Dezső! A B[ácskai] H[irlap] szombati számát kérd el Fischertől, az Irodalom rovatban ugyanis kritika áll benne ifj. Lányi Ernő dalairól; plajbászozd körül és keresztkötés alatt küldd el Miskolcra.199 (A csomagot megkapám. „Egy fényes gondolat” volt a tartalma, mint a Lipótvárosban mondják.)

Írd meg, hogy a lányok mit csináltak okt[óber] 6-án a képezdében???200

Holnap érdekes dolgom lesz; elmegyek Kossuthhoz és Apponyihoz a B[ácskai] H[irlap] megbízásából, s a vasárnapi számba írást kérek tőlük. – Erről majd írok még.

Vettem egy „kesztyűt”, mert máma fázott a kezem (télit, 3 korona). De csak azért, mert csak fázott a kezem!

Ölellek.

El ne feledd a feleleteket! – A sok kérdésre!

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/14.

[1905. október 15. után]201

Édes apám!

A lakásunkból, melyet eddig laktunk, elsején költözünk. Nem mi mondtunk föl, hanem nekünk, mert a házi nők a szoba kifestését, átalakítását és drágább áron való kiadását határozták el. Nem protestáltunk sokat a dolog ellen – mert úgyis hiába –, hanem néztünk lakást, és találtunk is olcsót, jót. Ugyanabban a házban, III. 23. A címen tehát nem sok változás lészen.202 Mi több, az új lakásunk csak 28 forint összvesen [!]. Elsején megyünk föl; még a költözködés se kerül egy krajcárunkba is. Addig kifürdjük magunkat, és novembertől kezdve úgy sincs kedve az embernek a káposztásmegyerit természetes hőmérséken élvezni.203

Micsoda okos kis fiú lett az én kis bátyám. Mondd meg neki, édesapuskám, hogy valami nagyon szépet kap tőlem, amiért ezt az óriási hosszú levelet írta!!!

Nagymama betegségéről Dezső azt írja, hogy vesekövesedése volna. Nem értem; vesekövei vannak, vagy csak ennek a veszedelme forog fönn? Van-e láza is? Az elválasztás innormális? Végeztek húgyvizsgálatot? Tulajdonképpen ürültek ki kövek? Mindez olyan dolog, ami nagyon érdekel, és írjátok meg annál is inkább, mert akkor a betegséget nagyon figyelemmel kell kísérni és kísértetni. Amint vesebajról van szó, az igen komoly dolog, s a vidéki doktorok – amilyen az öreg Wilheim is – ebben a tekintetben a gyógyulás és gyógyítás fogalmát valami igen elasztikus szubsztanciának vélik, s nemigen szokták meggondolni, hogy tulajdonképpen az egészséges anyagcsere biztosítékáról van szó. De itt nem akarok a vesék fiziológiájáról értekezni, csak annyit kérek, hogy a tüneteket írjátok meg.

Budanovits Bélát Szemere valóságos operaénekessé akarja kiképezni. Naponként gyakorlatokat tartanak, és rövid idő múlva elmennek az Operába, hogy az új tehetség megkezdje káprázatos pályafutását, mely egyedülálló lészen a tenoristák történelmében.

Tény, hogy Béla gyönyörűen kivágja a „d“-t is, hogy erő és szépség van a hangjában, hogy a középhangjai bámulatosan ki kezdenek alakulni. Már Ernaniból és az Álarcosbálból204 tud több áriát. A múlt héten Árpád a Gramofonhoz205 is bevitte. Ti. már előbb jelezte, hogy egy mesés hangú orosz tenoristát – a jó barátját – visz el, aki megfelelő honoráriumért énekel hengerekbe.

Tényleg elmentek. A Béla – már ti. mint az „orosz” tenorista – bunyevácul (!!) beszélt Árpáddal, a Gramofonék tátották a szájukat, hozattak kísérőt és francia tolmácsot. Az orosz tenorista bunyevácul megmondta Árpádnak, hogy csak oroszul tud, amit Árpád ki is jelentett, mire a francia tolmács elmaradt. Ellenben a zongorista zongorához ült, és bediktálták, hogy Budanov Vladimir úr, a moszkvai cári opera tagja előadja az Ernani nagyáriáját Verditől, a XY társaság felvétele Budapesten. – És Béla hőstenorja megőriztetett az örökkévalóság számára.

Szó ami szó, magam is bízom benne, hogy a hangjából még lesz valami.

Dezső kíváncsiskodott, hogy miket „beszélgettem Kossuthtal”.

N[ota] b[ene] én szívesen beszélgettem volna, de csak a titkárral beszélhettem, aki azután az én dolgomat az „elnök úrnál” elvégezte. S a cikk meglett.206 Ez az egész.

Még amiket magamról írni akarok, azok a következők:

1. Teljesen egészséges vagyok, amit… stb.

2. Vigyázok a ruhámra és mindenemre, ami annál indokoltabb, mivel az az ún. kémiai gyakorlatokon folyton veszedelemben forog.

3. Jövő héten kezdem a boncolást.

4. Szükségem volna Hertwig Entwickelungsgeschichtéjére, melyet – minthogy mindig kell – szeretnék megvenni. Írj, kérlek, – talán – egy levelet Aufrechtéknak, hogy Brenner Józsefnek (aki ott igazolja magát indexszel) adják oda ezt a te nevedben megrendelt könyvet. (15 márkás könyv.)

S amit tudni szeretnék:

1. Mi a felelet a levélben elszórt kérdésekre?

2. Hogy állotok az egészséggel?

3. Lacika milyen módon tanul; türelmetlen, éles eszű, szórakozott; jó, mulya vagy csintalan az iskolában. Mennyit alszik?

4. Dezső tanul-e, vagy Julizik-e? (Írjon gyakrabban az, öcskös!!)

5. Anyika hogyan áll a fejfájásokkal?

De most sietnem kell kémiai analízisre, akit a kiváló, óriás homlokú Winkler dr. tanár ad elő. Délután ¾ 2 van.

Kezeidet csókolja; mind[annyitokat] ölel, csókol (Lacit 100[-szor])

József

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/12.

Levelezőlap: Brenner Dezső Mária ifijúrnak

Szabadka, VI. Deák utca 5. I. 1.

Pb.: Budapest, 905. okt. 23.

Kedves Dezső öcsém! A csomagomat holnapra vagy holnaputánra megkapjátok. Azt hiszem, hogy még október 31-e előtt sikerül visszakapnom hazulról. (??) Ha azután küldenétek, akkor már az új lakásomra, Ferenc körút 42. III. 23. alá címezzétek. – Épp most, mielőtt e levelet – Bella néniéknél – írnám, hallgattam a Telefonhírmondón Sába királynőt. Árpád énekeli Salamont, és még nem tudni, hogy sikerül a dolog: mire a levelet megkapod, te már, azt hiszem, az újságban megolvashatod.207 – Ma boncoltam ez évben először. (N[ota] b[ene] rém komisz női hulla a miénk, és a munka nehéz, de tekintve, hogy sebész akarok lenni, türelemmel ki fogom keresni a legrejtettebb erecskéit is.)

Béláék Lacija kicsit beteg, gyomorhurutos, de csak enyhén.

Nagymama hogy van otthon? Írd meg, hogy van-e láza, és hogy milyenek (milyen természetűek) a fájdalmai, ezt tőle magától megtudhatod.

Mindszentekre 1.) nem megyek haza, mert két napra nem érdemes egy napig utazni, és 2.) nem mehetek, mert boncolásra ki vagyok írva, s emiatt nem lehetne bliccelni. Mindazáltal apuska kérjen jegyet, mert ha rektori szünetet kapunk véletlenül: akkor (esetleg) hazamegyek, és különben is a jegyet karácsonyra föl tudom használni.

Tegnap voltam hangversenyen, és hallottam az 5. szimfóniát: kitűnő előadásban; továbbá a Tannhäuser-nyitányt.208

A kedves Margit és Marry nénikét üdvözlöm, s amennyiben nekik nem kényelmetlen: csókoltatom is. Ap[uska] és any[ika] kez[eit] csók[oltatom]; mind[annyitokat] öl[el], csók[ol]

Józsi

Kérek feketekávét üvegben!!

### Lányi Ernő Csáthnak

Magántulajdon.

Kedves Jóska öcsém!

Átnéztem szerzeményeidet. Ha nem volnál az apád fia, kit szeretek és becsülök, akkor úgy könnyedén kivágnám magamat egypár konvencionális frázissal most, mikor kritikát kell mondanom. De becsüllek annyira, hogy nem riadok vissza a máskülönben oly hálátlan igazmondástól, annál is kevésbé, mert látok munkáidban bizonyos melodikus vénát, itt és ott poézist is. A baj az, hogy semmit sem tudsz, és a nélkül a bizonyos tudás nélkül teremteni nem lehet. Baj az is, hogy nem vagy zongorista, mert a zongoristáknak rendesen már az ujjukban benne van némi harmonikus tudás, mondjuk, rutin. Ez aztán nagy segítség a papírra való leírásnál is.

Neked mint hegedűsnek, ki inkább a homophon209 zenében vagy otthonos, ab ovo tanulnod kell, a legelemibb dolgokat is, elkezdve az enharmonia210 fogalmán és a hangköztanon. Tedd ezt, kedves öcsém, hiszen Pesten tán akadsz oly emberre, ki tégedet taníthat. Ez conditio sine qua non.211 Ha ezeken a tanulmányokon keresztülrágtad magadat (beleértve természetesen a tulajdonképpi összhangzattant is), akkor próbálkozzál meg először a legkisebb formákkal. Ha van hangod, úgy igen ajánlatos volna valami vegyeskar-egyesületben (talán a zenekedvelőknél)212 énekelj a kórusban. Ez arra jó, hogy – mi neked még nem egészen fölösleges – tanulmányozd és figyeld meg az egyes hangok karakterét és terjedelmét. Szóval: „Des Lernens ist kein Ende”213 – mondja Schumann, és te még egészen a kezdetén vagy!

Bocsáss meg e preceptori hangért, jót akarok vele.

Nagyon szeretnélek már egyszer látni itt minálunk. Ha már apád olyan – no, nem akarom a fia előtt nagyon leszólni; de tudod mit: főzd le, és gyere le hozzánk egyszer.

Isten veled, kedves öcsém.

Ölel

Ernő bátyád

Miskolc, 1905. okt[óber] 28.

## 1905. november

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/15.

B[uda]p[est], 1905. nov[ember] 1.

Édes apám. Már mindenestől az új lakásunkban vagyunk. Én azonban most nem innen, hanem Helén néniéktől írok neked, hová azért mentem, hogy az örömhírt: „Jenő bácsi patikát kapott!” – elmondjam. Éppen Pista bácsiékhoz toppantunk be én, Dide és Árpi ebédre, amikor Jancsi megérkezik, és mondja a nagy újságot.

A pakkot és a sok remek ételt nagyon köszönöm: anyikának és Mádinak. N[ota] b[ene]. A nyakkendők kitűnőek.

Bella és Jancsi mikor jönnek Pestre? – Ezt nem tudtuk megkérdezni Jancsitól, aki szaladt a vasútra.

Etelke írja, hogy a szünetjük rövidebb lesz, és hogy valószínűen karácsony alatt is kell járniok a tífusz miatt. – Elmondtam Bella néninek a száraz tényt, aki rögtön így szólt:

– Hát jöjjön Etelke most Pestre mindjárt; még jobb is, te itt leszel fönn, és mégis az a kislány többet lát, mert te mindenfelé elmehetsz vele. – Én is viszem ugyan mindenfelé, de így még jobban kihasználhatja a pesti élvezeteket.

Most Hofbauer Aurél főjegyző van fönn nála a feleségével 3-tól, de mihelyst elmennek – mondja nekem Bella néni –, írni fog Etelkének, és ő jöhet. – Mikor az iránt akartam tapogatózni, hogy tulajdonképpen „mindegy”-e Bella néniéknek a dolog: előre kijelentette, hogy teljesen mindegy, és Etelkét bármikor biztosan várja; mert nem az a fontos, hogy mikor jön, hanem hogy „mikor jöhet” – mondja ő – „s ezért híttam karácsonra [!], mert nem volt kilátás más szünetre.

Ezzel ez az ügy el vagyon intézve. Mádi készüljön, hogy ha a levél megy – jöhessen. Megjegyzendő, hogy előreláthatólag Hofbauer Aurélék hosszabb ideig maradnak. Bella néni nagyon óhajtja Mádit látni. – Ezt különben csak neked mondom el ilyen hosszan, apám, aki, bocsáss meg, jól tudom: az ilyen dologban erősen vigyázol a skrupulusokra.

A holnap eljövendő pénzeket előre is köszönöm.

Kezeidet és anyikáéit csókol, valamint mind[annyitokat] ölel

József

N[ota] b[ene]. Béla fölszólítására holnap beszélek Tóvölgyivel a dologban; szerintem ugyan nem lenne szükség erre. 40 f[o]r[in]t: elég.

### Csáth Brenner Józsefné Budanovits Ilonának

PIM, V. 5948/3/2.

[1905. november eleje]

Édes Anyikám. Elsősorban megköszönöm neked a kitűnő és emberi szavakkal nem is magasztalható étkeket, melyek a rendes, mondhatnám főrangú vacsorázást biztosítják nekem, Nekünk!! Mert teljes köztársaságban élünk, mint az első keresztyének. Minden falatunkat megosztjuk egymással, már csak a változatosság kedvéért is. Másfelől meg az osztozkodásnál senki se húz rövidebbet, hála a te gondosságodnak és bőkezűségednek (mely egyszersmind az apáé is).

Tegnapelőtt voltam Mérayéknál (Váci körút 51. III.). Igen szép lakásuk van, és kitűnő egészségben leledzenek. Különösen az asszony meglepően helyrejött. Piros az arca, és meghízott. Opika szépen fejlődik, s a fiúk is nőnek. A néni nagyon kíváncsi Mádira, és várja (mert mondtam, hogy elviszem hozzá.). (A fölutazáshoz mit szól Mádi? Sok ruhát ne hozzon magával (felsőt), és olvassa a lexikonból „Budapestet”.) – A Mérayékhoz visszatérve érdekes (de nem meglepő), hogy az ember külön lakásban lakik, és csak vizitelni jár haza. Nem tom egyelőre-e. Úgy látszik, hogy végleg. Most négy hete jöttek haza a néni és a gyerekek Krumpendorfból, és már egészen rendben vannak. A bácsi könyvtárának és bútorainak azonban nyoma sincsen a hatszobás lakásban.214 Mérayné ott marasztott engem vacsorán, és részletesen kikérdezett mindenről. Kérdezősködött, hogy voltatok-e Pesten. Én pedig bölcsen elhallgattam, hogy: igen. A Béla gyerekinek nagyon örvendett. (N[ota] b[ene] olvastátok, hogy Béláékat kirabolták; nem tudom, biztosítva voltak-é). Irént is várja, mert mondtam, hogy feljő. (Béla fölszólított, hogy tudjam meg: mibe kerül az operáció. A kedves Tóvölgyi a kész költségeinek megtérítésén kívül csak annyit kér, amennyit a leány anyja (özvegy tanítónő) könnyen ki bír fizetni. (Köztudomású, hogy a polipoperáció az orrgyógyászati operációk közül a legdrágább, mert az utó- és mellékkezelésekkel egy hónapig tart el, és rendkívül sok időt rabol. Ezt én jegyzem meg. (Irén minimum 30-40 forintot hozzon.)

Levelemet végezve még köszönetet mondok a szép nyakkendőkért. (Igaza volt Dezsőnek.) Továbbá a következőket kérem elintézni.

1. Vasúti jegy Grószi névnapjára (dec[ember] 2.).

2. Írjátok meg:

α. Jenő bácsi patikadolgát,

β. Nagymama állapotát,

γ. Laci köhög-e még?

De most sietnem kell órára, mely csak minden szombaton van 4–5-ig, s melynek címe Az enyzmák. Prelegál: Dr. Tangl. – Ez olyan érdekes, hogy Etelkét elviszem rá. Egyáltalán, Mádival be fogjuk járni az egyetemet. (Érdekes lesz.)

Kezeidet csókolja, és válaszokat kér (Dezső írjon)

jó fiad, József

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/13.

[1905. november 8.]215

Átirat szabadkai nagykövetemhez

Dezső! Igazán botrányos dolog, hogy egy hét óta nem kapok levelet, aminek tisztán te vagy az oka, mert neked mint középső bátyának a „kötelessége”, hogy gondoskodjék a legnagyobbik bátyáról. Gondoskodjék, hogy az a szabadkai ügyekről tudjon, hogy hetenként több írásban értesüljön a családi eseményekről. Gondoskodjék, mert jól tudja, hogy a levlek [!] elmaradása milyen aggodalmat okoz neki. Fölszólítlak tehát, szabadkai képviselőm és nagykövetem, hogy haladéktalanul menessz levelet nekem, melybe a család minden tagja írjon. N[ota] b[ene] mindenkitől kérdeztem valamit: Lacitól meg pláne egy egész novellára tartok számot. Továbbá Mádi okvetlenül írjon bele… szóval mindenkinek akarom az írását látni.

Gondoskodj továbbá a dec[ember] 2-án való hazautazásomra szánt jegyről. N[ota] b[ene]. Elsején estére fogunk érkezni minden valószínűség szerént.

A Bácskai Hirlapnál elvégezted-e a novellám dolgát. Ti. addig nem kapnak tőlem kéziratot, míg azt nem hozzák. Ezért akarom ezt tudni…

El ne felejts továbbá az általános kérdésekre felelni; kik a betegek, s hogy vannak ők??

Én holnapután megyek Burmester hangversenyére216 és szombaton a Walkürbe217. Pompásan fogok élvezni.

Most rengeteg sokat kell tanulni, mert az élettan napi anyaga is rengeteg, emellett naponta délután 3–6[-ig] boncolok vagy kémiai laboratóriumban dolgozom. Emellett ún. revízióra is ki vagyok írva, ami annyit jelent, mint: felelés. (Igaz. Már kétszer „feleltem”… Természetesen: Jól.)

Beláthatod, tisztelt öcsém, hogy komisz eljárás volt tőled, hogy nekem nem írál.

Írj hát gyorsan.

Ölel

József bátyád

Mellékelt novellát218 a Bácsországnak vidd el.

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/15.

Levelezőlap: Brenner Dezső Mária hatodik gimnazista úr

Szabadka, Deák ucca 5.

Pb.: Budapest, 905. nov. 13.

Kedves öregem! 1. János bácsit219 kérd el a Brauntól okvetlenül és küldd el nekem mindenesetre. 2. Lacikának a leveleit senkinek se engedd diktálni. Ő maga írja azokat!! 3. Laci arcképét minél hamarabb küldjétek el. 4. Mádinak mondd meg, hogy Pista bácsi és Bella néni okvetlenül várják, és ha iskolája is lesz, ne menjen, mert 20-án biztosan följöhet, s akkor 1-jéig mulathatunk!! 5. Ma haza akartunk menni én és Árpi; ha jegyünk lett volna, akkor nem e levelet, hanem a bátyádat kaptad volna kézhez. – N[ota] b[ene] valószínű, hogy egyheti szünet lesz a tanításban. – Tekintve azonban, hogy a laboratóriumokat nem csukták bé, nem menék haza. 6. Apuskát értesítsd, hogy a múlt jegyem már nem érvényes (2-án járt le), és oda-vissza valót kérek, november végére. (Minél hamarabb.) 7. Tegnapelőtt voltam a Walkürben.

Ölel

Józsi

Írj!!

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/16.

[1905. november 14. és 16. között]220

Édes apa!

Pénteken több mint valószínű, hogy újra megkezdjük a munkát, ámbár most szünet alatt se lustálkodunk ám. N[ota] b[ene]. A laboratóriumok most is nyitva állanak, és boncolni is lehet.

Ilyenformán nem is megyek haza rögtön, hanem várok az üggyel egy kicsit.

Itt az ügyet tisztán látjuk, mert láttuk a lefolyását, de annyit mondhatok róla, hogy nem Melha Armand és Vágó Béla a hibásak, hanem a kormány és a piszok rektor.221 Az a rémhír, hogy a félévünk elveszhet, semmi alappal sem bír. Erre még nem volt példa; másrészt meg akkor lenne csak rémes komédia!

Ma délután az Egyetemi kör retorikai szakosztályában olvasok föl valamit. (A múlt hónapban jelent meg az első cikkem – azt hiszem, már megírtam – a Virágfakadásban, egy pesti revüben, melyet Endrődi Béla (a költő222 fia) szerkeszt. A tárca az ősmuzsikusokról: Correlli, Tartini szól.223

Anyikának a kitűnő elemózsiát hálásan köszönöm, bár szalonna még vagyon. De kitűnő pihenő lészen ez a sok szalonna után.

Laci írjon, és rajzolja le a csizmáit. (Rajzoljon!!)

Szombaton hallottam a Walkürt.224 Szenzációs meglepetés volt még a Lohengrin225 után is – számomra. Ellenben a Bolygó görögöt 226 Jancsival tegnapelőtt néztük meg. Remek muzsika. Nem olyan invencióktól duzzadó, mint a János vitéz, de csapongó fantáziájú és sok apró, kényes zenei pikantéria. Fedák Sári egyszerűen mesés ebben a szerepben.

Mikor Burmestert hallgattam,227 rád gondoltam, apa. A végén négyszer újráztuk meg. (Frankl Pistát ott láttam, de neje nélkül.)

Vasárnap megyünk Fidelióba.228 (Van még pénzem!)

Lacit ölelem, csókolom a vékony kis nyakán, ott, ahol a kék ér van.

Kezeidet csókolja és a jó sütő-főző anyikáét is

József fiad

Dezső, írj!! Sokat. Sárga rózsa?? Mit tanulsz? Írj.

### Csáth Brenner Józsefné Budanovits Ilonának

PIM, V. 5948/3/3.

[1905. november közepén]229

Édes anyika.

Ma vagy holnap megy a szennyes ruhám. (Dide táskájában, mivel egyrészt az addig használt faláda igen nagy üggyel-bajjal volt csak összeszedhető; másrészt pedig jelenleg szemétládának használjuk.

A táska visszaküldésére háromféle kombinációm van.

1. Vagy Etelke hozza föl a napokban (kedd v[agy] szerda) a tiszta holmival együtt. Hiszen neki nyolc-tíz napra úgyse kell sok ruha.

2. Vagy én hozom föl dec[ember] 3-án szinte már kimosott ruhákkal töltve, majd ha Grószi névnapjáról visszautazom. Pista bácsi remek borokat fog vélem küldeni, és feni a fogát a kárlátott maradékokra, amit megint nekem kell majd szállítani.

3. A harmadik változat arra a nem várt esetre vonatkozik, ha nem mehetnék le elsején (ámbár a boncolással már készen vagyok). Ebben a nem remélt esetben a táskát te és Lálika néni küldenétek vissza összepakolva, illetőleg fölpakolva. Ebben az esetben beleférne két ing, egy gatya és vagy tíz zsebkendő, mert másra nincsen szükségem.

Irén azt mondja, hogy csak akkor utazzam le, ha négy napot otthon tölthetek. Lehet, hogy ennyit otthon lehetek, de lehet, hogy kevesebbet. A hazautazás mellett szól az is, hogy Mádit valakinek csak haza kell kísérni!

Irént a Bélával történt megegyezés szerint hétfőn visszük doktorhoz.

A Berger-féle mandarinból ettem, melyet apuska fedezett föl. Éljen!

A pénzt megkaptam, szépen köszönöm.

Apának írtam, hogy az egyetemi kör irodalmi estélyén felolvastam, azazhogy fogok felolvasni. Most megemlítem, hogy sikert arattam. Az itteni irodalmi előkelőségek, mint Juhász,230 a mester, Endrődi Béla, a költő fia, Vikár György, a költő fia melegen gratuláltak.231

Bella néni levelét expressz küldi, hogy Mádi jöjjön, mihelyst elmennek a vendégek.

Kezeidet csókolja

Jóska

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/16.

Levelezőlap: Brenner Dezső gimnazista

Szabadka, Deák ucca 5. I.

Pb.: Budapest, 905. nov. 17.

Kedves öregem!

Semmit sem írsz a mulatságról és egyáltalán semmiről. – Eddig többször kijelentettem, hogy ez nem járja. A kutyafáját! Iskolai dolgokról meg családiakról is! Mindjárt írj egy levelet. A béka című novellám megjelent, kérj egy példányt és küldd el Balázsnénak, helyesebben Grófnénak (megkékceruzázva).

N[ota] b[ene]. Ma küldöm a fehéreket, hogy Mádi magával hozhassa 20-án.

Írj.

Ölel mindenkit

József

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/14.

[1905. november közepe]

Kedves Dezső öccse!

Úgy alakulnak a viszonyok, hogy 15-én már bizonyosan otthon leendek, s épp ez okból valószínű, hogy nem megyek haza a Grószi névnapjára, lévén az időköz és a tanulási idő is igen rövid. Most már nem marad más hátra, hogy anyika és Lálika néni gondoskodjanak arról, hogy a kárlátót mi is megláthassuk. Mádi nem jöhet fel most, mert Hofbauerék már ugyan vasárnap elmentek – mindazonáltal Bella néninek olyan súlyos csonthártyagyulladása van, hogy alig tud beszélni. A csonthártyagyulladás rendes lefolyása pedig minimum másfél hét. Jó lesz a dolgot karácsonra [!], vagy ami még üdvösebb, húsvétra halasztani. Húsvétra itt maradok, de karácsonra nem maradhatok, mert egy hónapi szünet van, és a lakást fölmondjuk.

Jenő bácsival találkoztunk. Egészen megváltozott, jókedvű és szellemes, mint a Decsyek szalonspiccben.

Nagymama kitűnően érzi magát.

Mellékelt cikket vidd el Braunnak, és kérd a János bácsit, mondd meg, hogy kéretem, olvassa el a Szappanos András és családját, s te majd elmégysz szombaton megtudni, hozhatják-é vasárnap? Mert ha nem, akkor ugyanekkor (szombaton) visszakéred a cikket. Természetesen még ma: (pénteken) el kell vinned.

Ma voltunk reggel 10-kor Tóvölgyinél én és Irén. Megvolt az első legsúlyosabb operáció, mely váratlanul igen enyhe lefolyású volt, amennyiben:

1. Irén egy csepp könnyet és egy jajt se produkált.

2. Igen kevés vér folyt.

3. Körülbelül két gesztenye nagyságú poliptömeg jött ki összesen.

A leányzó igen jókedvű volt, mert szabadnak érezte orrlyukát. Már ömlik által rajt’ a levegő.

20 percig nem tartott az egész procedúra. A polipokat dunctosüvegbe tesszük el, hogy otthon is mindenki láthassa azokat.

Még egyszer kérlek, hogy a cikkemet még ma vidd el.

Írj még ma! Mindenféléről.

Ölel mindannyitokat

József

Kisbátyát csókoltatom.

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/17.

Levelezőlap: Tek. Brenner Dezső gimnáziumi tanuló úrnak

Szabadka, VI. Deák utca 5. I. 1.

Pb.: Budapest, 905. nov. 22.

Kedves öregem! Köszönöm a leveledet; de ne maradjon el egy hétre sem. Egyezzünk meg: csütörtök reggelre mindig küldesz egy l[evelező]lapot, vasárnapra pediglen egy levelet, hosszút. – Laca képe minden várakozásomat felülmúlta, mindennap sokszor megnézem. Braunnak csak még egyszer menj el a nyakára a héten, és többször ne (akkor ha a Budapesti levelemet, melyet holnapután küldök el – elviszed neki). – Etelkára vonatkozólag tévedsz; én azt írtam, hogy Bella néni valószínűleg 20-án fog írni neki, de ezt csak valószínűségképpen mondtam. – A Kneisel jellemzése, amit megírtál, jó, ha szorgalmasan tennéd, amire kértelek – ti. kivonatolnál –, úgy azt hiszem, tisztességesen megtanulnál szépírni is. A Kosztolányi-féle táskára vonatkozólag csak annyit mondj apának, hogy az eredeti láda hurcolkodáskor összetört, s emiatt se küldhettem abban, másrészt ha papírskatulyát vettem volna a fehérneműek számára, akkor a csomagolásra tenger időt kellett volna pazarolnom. Ennek okáért ne haragudjon apa. Ölel J.

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/18.

Levelezőlap: Tek. Brenner Dezső 6. gimnázista úrnak

Szabadka

Pb.: Budapest, 905. nov. 27.

Édes öregem. Hírül adom neked, hogy a leveledet tegnap (vasárnap) megkaptam, és benne a vasúti igazolóutalványt is. Köszönöm szépen apuskának és neked. Szinte köszönettel nyugtázom a tudósításaidat. Ellenben nem vagyok még abban a kellemes helyzetben, hogy a csomag átvételét elismerhessem, mivel még nem kaptam kézhez. Remélem azonban, hogy mire hazamegyek (most ½ 7 van, és e levelet Bella néniéknél írom), rendben lesz a dolog, s otthon találom az asztalon a ládát. (Bella néni már egészen jól van. Csonthártyagyulladása az utolsó stádiumban van.) A Dide kufferjában lehet küldeni Grószi névnapi kárlátott holmikat, amilyenek: hideg malacpaprikás, sonka, hideg borjúsült, hideg pulyka, sok torta, sok giardinetto.232 Minden (sok). – Természetesen mindhármunknak. Ezt az ügyet ajánlom becses figyelmedbe. Még nem tudni, hogy mikor lesz vége az előadásoknak, de ha becsukják az egyetemet, én szaladok haza. Ölel József

## 1905. december

### Csáth id. Brenner Józsefnek

PIM, V. 5940/1/17

Levelezőlap: Brenner József dr. ügyvéd úrnak

Szabadka, Deák utca

Pb. Budapest, 905. nov. [?]; Pb. Szabadka, 905. dec. 1. [?]

Köszönöm, apa, a csomagot; talán már 12[-én] otthon leszek.

Kezeidet csók[olja]

Józsi

Györikné csókol sokszor benneteket

Prikkel János [?]

[…]233

Jóska már két méter kolbászt és fél méter hurkát fogyasztott el a mai toron,

ölel Pista bácsi

Ne higgy neki,

Bella

Üdvözlet a szentlőrinci disznótorból234

Györik

Mayerkoff [?]

Egészségem kitűnő, József

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/20.

Levelezőlap: Brenner Dezső Mária joghallgatójelölt gimnazista deák úr

Szabadka, Deák ucca 5. I. 1.

Pb.: Budapest, [1]905. dec[ember] 7.

Kedves öccse! Haladéktalanul menj el B[ácskai] H[irlap]hoz, és mondd Braunnak: „a bátyám kéri a szerkesztő urat, hogy adja vissza az utolsó tárcáját” (ha lehet, a János bácsit is), mivelhogy ők nem használhatják. Pesten az állapotok komiszak. Most, hogy Bella nénihez jöttünk (mert itt vagyunk kedélyes beszélgetésben), látjuk, hogy minden kávéházban le vannak bocsátva a vasfüggönyök (a városban több helyütt lövöldözték a kétlábú felebarátaink egymást). – Valószínű, hogy a forradalom lassan, de biztosan megjő!! Az előadások rendesek, az egyetem nyugodt. Erősen tanulunk. 13-án zárunk. A koffert apuska tanácsa szerint fogom elküldeni. Írj, írj, írj. A Grószi névnapját hosszabban kellett volna leírni, kevesebb filozófiai elmélkedéssel, több új színnel. Írj.

Ölel

József

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/19.

[1905. december eleje]235

Dezső!

Menj el Braun Henrikhez, és kérd el a János bácsi című nálok heverő tárcámat (ha rövidesen nem tudják leközölni)!! – mert itt Pesten értékesítem. De okvetlenül szerezd meg – és ha nem találják meg, akkor kérdezd, hogy mikor menj el érte, mert a bátyámnak kell. Írj! József

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/22.

Levelezőlap: Nagyreménységű Brenner Dezső (perpedő) úr

Szabadka, Deák ucca 5.

Pb.: Budapest, 905. dec. 9.

B[uda]p[est], 1905. dec[ember] 8.

Perpedő! Ha én lennék az öccse, és te a bátya, akkor te naponként kapnám [!] tőlem az öccsétől levelezőlapot; a pech az, hogy én vagyok a bátya, és hetenként legfeljebb egy darab rongyos írást látok csak tőled – az öccsétől. – Többször kapálóztam már eme állapotok ellen. Én, aki naponként két kollokviumra tanulok, újságokat olvasok, látogatásokat teszek, tárlatokat szemlélek, hegedülök, sőt mi több: eszem is! – legalább minden héten kétszer írok neked, haza. – Írj, írj… Az egyetem becsukásáról kétes hírek merültek [!] forgalomba, hogy talán az orvoskari előadások még tovább tartanának, mint a többi karéi! – amire még nem volt példa a világtörténelemben. – A héten nem voltam Gaizleréknél, és így Irén állapotáról se tudok referálni apának; tény, hogy jobb orrlyuka ma már akadálytalanul átadatott a légforgalomnak. – Az eddig három operáción kevés vér folyt, s általában meglepő fájdalomtalanok voltak.

Mi újság otthon, írj, öccse, családi képeket, vígakat és közönségeseket; Laca életmódját, a tiédet, apáét, Mádiét, mindent írói ambícióval stb. stb.

Írj.

Ölel

József

### Csáth Brenner Dezsőnek

PIM, V. 5944/21.

Levelezőlap: Brenner gimnazista

Szabadka

Pb.: Budapest, 905. 12. 14.

Kedves öregem! Szombat este érkezünk. – Tudasd az egész városban, akiket illet. Ma és holnap még kollokviumok, holnap indexaláírás. Ma volt Irén utolsó operációja, aránylag nagy vérzéssel. Most borogatják az orrát, különben jól van.

Ölel

Jóska